BERLÍN
Paráda!
Nádhera.
Jsi opilý a jdeš pozdě.
Kvalita je "numero uno".
To je všechno?
Je tam všechno?
Všechno je... Sám mi to řekni.
Všechno jsi ty.
Ty si všechno.
Tommy, ty jsi všechno.
Dnes jsem viděl někoho, kdo vypadal přesně Jak ty...
Nechceš mi zpívat celou cestu, že ne?
Mám tady "Corregghia".
-Ty nejdeš. -To teda jdu!
Ne. Neboť to není Corregghio, ale Correggio.
Tak jak se neříká "tacco", ale taco.
Ne "pajster" ale pasta.
Celé tvoje vzdělání pochází z časopisu "Klasické auta".
A oblečený jsi Jak gangster. A mimochodem, není to Correggio, ale falešný Rembrandt.
A pokud to nepoznáš, zůstáváš venku.
Nesnaž se mě ojebat, debile.
Nevyhrožuj mi, já nenosím náušnice.
Kdo je to?
Počkám tě tam.
Tady je Tom Ripley.
Vítejte. Vždy jsem toužil poznat muže s takovou...
-Špatnou pověstí? -Reputací.
-Hodně jsem o vás slyšel. -Kdo ví, něco z toho může být pravda.
-To je nádhera. -Sehnal jsem vám Guercina.
Fantastické.
Sledujte tu energii těch linek.
Dva Parmigianinové.
Úžasné. Velmi vzácné.
Dobře.
1,2 miliónů dolarů. Tak jak jsme se dohodli.
-Jak jsme se dohodli? -Váš partner mi volal začátkem týdne.
-Reeves? -Ano. -Spíš známý než partner.
Byl dost přesvědčivý. Nechtěl jsem dát víc než 900 000.
Zatím co jste se sním bavil, měl jsem čas důkladně projít ty kresby osobně.
Ta kopie Rembrandta je na nic, ale nebudu kvůli tomu slevovat.
Ne, neboť ho předáte jako pravý za 800 000, Guercina za 400 000...
Parmigianinovy, 650 000 za oba.
A když k tomu připočítáme další, v pohodě vyděláte 3 milióny dolarů.
-Chci dva milióny. -Žertujete? Měli jsme dohodu.
Ne, dohodl jste se s Reevejsem, ne se mnou.
-1,3 a končím. -2 milióny anebo na to zapomeňte.
Ne. Přál by jsem si, aby jsem s vámi zbytečně neztrácel čas.
-Se mnou? -Terry, pán Ripley odchází.
Nedotýkejte se toho, prosím. Nechte to.
Nechte to tak!
Terry! Rychle, udělej něco!
Terry!
-Je mrtvý. Zabil jste ho. -Zavři hubu!
-Nestřílejte. -Sklapni!
Klid! Tady je dohoda. Vezmu si těch 1,2 miliónů dolarů.
Ale kvůli nestálosti trhu...
si vezmu pár kreseb s sebou.
-Je to jasné? -To je na vás.
Pravda. Možná si je vezmu všechny.
Chcete si nechat ten šanon? Je z pravé kůže.
Nechoďte za mnou.
To je překrásný Ikarus.
Zaletěl příliš blízko ke Slunci, ne?
Je mi líto vašeho přítele.
-Jak to šlo? -Velmi dobře.
Dost času zabere spočítat 1,2 miliónu dolarů. Jsou tvoje.
-Nechceš svůj podíl? -Ne, nechci. Ty si udělal dohodu.
-Jsou to i tvoje prachy. -Ne, nedostal by jsem tolik, kdyby si mu nezavolal.
Když zaplatíš Nicolasovi za kresby, zůstane ti 400 000.
Hej, hej! Ne že by jsem ti nevěřil...
Ale já ti kurva nevěřím.
Do prdele!
To je dar od profesora Ripleyho ze soukromé školy. Neboť my jsme skončili. Měj se.
Ciao. Jsi džentlmen.
Ty si kurva poctivec.
Měj se.
Itálie, o tři roky později
Fantastico! Je to nádherné!
Neuvěřitelně vzácný kus. Můžu se zeptat, kolik to stálo?
Ano, můžete. Kdy to bude hotové?
Potřebuji aspoň šest týdnů.
Máte třináct dní.
Má to být překvapeni.
-Dobré ráno. -Přinesl jsem ten obraz.
Dobře. Děkuji.
Asi nebudete mít zájem, ale se ženou jsme pozvali pár lidí na drink.
-Jste víc než vítaný. -To je milé.
Je to třetí dům vlevo, za restaurací.
Možná se uvidíme později.
CZ SUBTiTLES by LUTOR
RIPLEYHO HRA
-Vynikající! -To doufám. Zastavil jsem dům, aby jsem koupil ty lanýže.
-Tak nám trochu nech. -Udělám rizoto.
-Nejlepší, jaké jste kdy jedli. -Tomu věřím.
-Je tady Jonathan? -Je v kuchyni.
-Ahoj. -Znáš se s Jonathanem?
Když bych měl být nepozvaným hostem, raději bych šel někam jinam.
-Znáš se s jeho ženou? -Ne. -Tak pojď.
Serah, toto je Tom Ripley. Tome, toto je Serah.
-Ahoj, Tome. Těší mě. -Těší mě.
Amarone. To nejlepší! Děkuji.
-Můžu? -To by bylo super.
-Kde je Louise, Tome? -Připravuje se na koncert ve Vicenze, omlouvá se.
-Louise Harari, velmi talentovaná čembalistka. -Jak úžasné! Děkuji.
Promiňte. Děkuji.
-Jste hladový, sendvič? -Ne, Děkuji.
Ráda by jsem na něco hrála nebo aspoň malovala nebo dělala něco tvořivého.
-Kdo vám upletl svetr? -Já.
-To je velmi... -Co?
-Tvořivé. -Mami?
-To je Matthew. -Ahoj, Matthewe.
-Ty máš narozeniny? -Ne.
-Jonathan. -Aha, chápu.
-Viděl si už Ripleyho dům? -Myslím, že jo.
Prokletý nevzdělaný Američan! Ničí tu Palladianskou vilu.
Vzal ji srdce a duši.
V tom je problém s Ripleym. Příliš hodně peněz a žádný cit.
Ó, ahoj. Jste tady. Doufali jsme, že přijdete.
-Proč? -No...
Aby se okořenil večer.
A důvod?
Jste tak trochu místní vyhlášená osobnost.
Důvod?
Lidé o vás slyšeli.
Důvod?
Žádný. Prostě...
Žádný.
Jonathane, co bude s tou kávou?
Hned to bude.
-Všechno v pořádku? -Ano.
Výborně.
To mají Italové a Angličané společné.
Pěkné jednoduché jídlo. Vejce na másle, žloutkem nahoru.
Pán Ripley. Pán zámku osobně.
-Jak milé překvapení. -Pojď sem.
Jsi překrásný. Chyběl si mi.
Co se ti stalo s tváří?
Nechce, aby jsi viděla, jak je rád, že mě vidí. To je jeho problém.
Ripley je Amík, ale na úrovni. Ale má vychování.
Což je víc, než se dá říct o mne.
-Ale si rád, že mě vidíš, že ano? -Určitě ano.
Maria, můžeš jít domů. Obsloužíme se sami.
Ne. Může... Pár vajec.
Jenom jí ukážu pár kulinářských triků.
-Je nejlepší kuchařkou ve Veneto. -Určitě je, ale vajíčka jsou vajíčka!
-Nepožádal jsem tě, aby si se ke mne nepřibližoval? -Ano, požádal.
Nikdy.
Ale já jsem ti odpustil, Tom.
Doufám, že jsi nesledoval mou paní?
-Poslal jsem ji, ať zapálí oheň v knihovně. -Výborně!
Vzpomínáš si na ty kresby v Berlíne? Já jsem vydělal 400 litrů...
a ty pár posraných miliónů.
A tady si.
Profesor Ripley ze soukromé školy, pěkně ukrytý.
Vyhovuje mi to.
Prosím.
Děkuji.
Peníze si utratil dobře.
Jako vždy.
Je tady hodně dřeva.
Velmi hořlavé.
Sakra! Mastný papír žehlička to dokážu odstranit.
Udělám to později.
''Squisito''!
Líbí se mi tvoje žena, i když mě nenávidí. Je to dobrá žena, jsi šťastný chlap.
Nevím, co nesnáším víc. Tvůj obdiv nebo závist.
-To není závist, já jsem v pohodě. -Výborně!
-V Berlíne vlastním tři kluby a restaurace. -Výborně.
Byznys jde velmi dobře a za ochranu nic neplatím.
Povíš mi co chceš, anebo tě někde za měsíc dva mrtvého
vyhrabou divočáci?
Něco ti povím, Tome.
Mám nějaké problémy se sousedy, obchodními konkurenty
kteří by potřebovali zkrotit. Ale nesmím s tím být spojený.
To je problém Berlína. Každý každého zná.
Kdo zemřel, kdo to spáchal. Kdo bude další.
Pokud chci zůstat naživu, potřebuji někoho zvenčí. A je nevinný.
-A chceš, aby jsem to zařídil? -Ano.
-Proč já? -No, někdo to udělat musí.
Nejlepší je někdo cizí, kdo v tom umí chodit.
Dokonce někdo, kdo byl chvíli mimo.
Proč ne někdo, kdo to nikdy nedělal?
-50 litrů je pro amatéra hodně. -Nevinnost je drahá.
Pokud jsi už strávil svoje vajíčka, mohl by si využít jeden z našich krásných hotelů v okolí.
Jsi arogantní hajzl. Vždy si byl a vždycky budeš.
-Co tady chtěl? -Chtěl, aby jsem někoho zabil.
-Proč ty? -Neboť to umím.
Já vím, že jo, hlupáčku. A taky umíš šít.
-Proč chce tu osobu zabít? -Předpokládám, že je zoufalý.
Jeho restaurace jdou k vodě, jeho kluby jdou ke dnu.
Zapletl se do špinavé války gangů.
To nemůžeš. Nemůžeš jít do Berlína zabíjet lidi.
Je to fantasta, já nejsem zabiják.
-Jaký byl večírek? -Úžasný.
Věděla jsem, že se ti tam nebude líbit.
Není to s ním smutné?
-S kým? -S rámovačem obrazů. Má leukémii.
-Je opilství symptom? -Ne.
Je to jen Angličan. Je velmi nemocný, Tom, umírá.
Je to smůla.
Skutečně?
Reeves?
Přemýšlel jsem o tvém problému. O hledaní talentu.
A myslím, že jsem někoho našel.
Je nevinný Jak čerstvě narozené jehně.
Myslím, že pod tou měkkou, bílou vlnou by mohl být způsobilý.
-Jonathan Trevanny. -Volám se Peter Wijster.
Pracuji pro Evropskou agenturu na vyhledávání talentů.
Poskytujeme velmi výnosné krátkodobé kontrakty.
Je mi velmi líto, ale to bude omyl. Jsem...
Jsem rámovač obrazů. Mám malý obchod.
-Ne. To ne je omyl. Ujišťuji vás. -Odkud víte moje jméno?
Poslouchejte, můžeme si sednout u kávy, u Chaprianiho ve 12:00 v poledne?
A slibuji vám, že z toho budete mít značný finanční prospěch.
Organizovaný zločin ničí milióny nevinných lidí každý rok
a je potřeba s tím něco udělat.
-O co přesně vám jde? -Ta práce vám zabere asi dva dny.
A potom vám zaplatíme 50 litrů.
-Kolik? 50 000 dolarů. Zaručeně.
Za dva dni? Co je to za práci?
Zabít velmi zlého muže.
Zabít? Cože?
Je to úplně bez rizika.
Počkat, to je nějaký vtip?
Vtip? Myslíš, že to je posraný vtip? Toto není "Skrytá kamera."
Hovořím s tebou na rovinu. Posraný vtip!?
Promiňte. Ale určitě máte nesprávného člověka.
-To si nemyslím? -Odkud znáte moje jméno?
Udělali jsme výzkum.
Pokud to není vtip, tak je to nedorozumění. Prosím, zapomeňte, že jste mě viděl.
a já vám slíbím, že o tom nikomu nic nepovím. Dobře?
50 000 dolarů je hodně peněz. Máš krásného syna.
A umíráš na chronickou leukémii.
-Prosím? -Jak jsem říkal předtím. Měl bys poslouchat.
Trochu jsme pátrali.
Pokud by si změnil názor, pár dní tady zůstanu. Ukaž se.
-Prosím? -Tome, je to blbec.
Jasně že je, chtěl si nevinného. Jde to ruku v ruce.
-Jak víš, že to zvládne? -Určitě to zvládne.
-Říká mi to můj úsudek. Cos mu nabídnul? -50 000 dolarů, Jak blbcovi.
-Zdvojnásob to. Rozdíl doplatím. -Ale máš těch 50 000 dolarů?
Jsi v pořádku?
-Jsi celý bledý. -Jsem jen trochu roztřesený.
Co je, stalo se něco?
Narazil jsem na nějakého cizince, který ví že mám leukémii.
-Celý posraný svět to ví. -Žijeme v malém městě.
Ano, já vím.
-Měl by si o tom mluvit, nemáš se za co stydět. -Neříkal jsem, že mám.
Nebuď na sebe tak tvrdý.
-Bože, promiň. -To je v pohodě.
V pořádku.
-Bojím se. -Já vím.
Chtěl by jsem, aby bylo všechno jinak.
Chtěl by jsem, aby si nedostala tu práci.
Potřebujeme peníze.
Podívejte... prosím.
-Musím se vám omluvit, že jsem vás včera rozrušil. -Tak prosím odejděte.
Jakmile přijedete do Berlína, zařídím střetnutí s nejlepším specialistou,
v nejlepší německé nemocnici, úplně nezávazně! Slibuji.
Nepotřebuji druhý posudek!
Každý ho potřebuje. Dvakrát mi doktoři říkali, že umírám. Ale stále jsem tady.
Podívejte se na mně.
Stále jsem tady.
Dodatečně jsem dostal povolení navýšit původní nabídku na...
100 000 dolarů.
Podívejte ... je mi líto.
Děkuji vám za váš čas. Zavolejte mi, prosím.
-Ahoj. Odvezu tě? -Ne, dík. Půjdu pěšky.
-Odvezu tě. -Rád se projdu.
Vyhov mi.
-Jinak dík za párty. Byla skvělá. Jak se cítíš? -Dobře.
Nic mi do toho není, ale vím že ti není dobře.
Promiň, zajisté se o tom nemluví lehce.
Ne, nemluví.
-Jen jsem chtěl říct... -Dík. K tomu se mnoho povědět nedá.
-Máš specialistu? -Ano. Doktora Gianniho.
-Kde pracuje? -Tady.
-Tady na klinice? -Ano.
Jasně.
-Mají tam kvalifikovaný tým. -Samozřejmě.
-Je to pěkný chlapeček. -Děkuji.
Bojím se, že kdybych já měl takového, udělal bych pro něho cokoliv. Cokoliv.
-O to se snažím. -Tím jsem si jistý.
-Dík za odvoz. -Sbohem.
A mimochodem. Minule jsem si to neuvědomil.
Všechno nejlepší. Je to pomíchané. Kdo ví, co z toho bude.
V tom je krása pěstování.
Děkuji.
Opatruj se.
Přemýšlel jsem nad něčím, co mi říkali na klinice.
Měl bych navštívit toho muže.
Myslím, že ano.
Tati, odejdeš navždy?
-Ješte ne. -Ale maminka říkala, že ano.
Maminka má možná pravdu. Ale ne teď.
Hotovo?
Do pondělka zavřeno.
-Bude Jonathan dlouho pryč? -Ne, dlouho ne.
-Kam jste říkal, že jel? -Do Berlína.
Nevím, kolik toho...
Kolik toho... vypiju?
Vycákám? Zvednu?
-Kolik toho víte o Jonathanovu stavu? -Nic, jsem nevinný.
Jonathan má chronickou leukémii.
Bože, žertujete? To je mi líto.
Děkuji. Dostal šanci na druhý posudek...
z výzkumné nadace.
Nemluvil o tom, ale vím, že je rozzlobený.
Je rozzlobený, protože zanedlouho zemře, zatímco my budeme žít dál.
Je rozzlobený, že tak mladý.
Je rozzlobený, že neuvidí vyrůstat Matthewa.
A co vy? Jste rozzlobená?
Někdy. Zcela ho miluji, ale...
ale část mně by byla ráda, kdyby už bylo po všem.
Je hrozné, takhle hovořit.
Nemyslím, že by jste říkala něco špatného. Anebo na to pomyslela.
Myslím, že vaše pocity vůbec nejsou špatné.
Jonathan má velké štěstí, že má někoho jako vy a myslím, že to ví.
-Jak bylo? -Zkouška? Těžké.
-Kdy budou výsledky? -Ráno.
Doktor Wentzel je jeden z nejlepších. Osobně doktory nesnáším. Jsou to blbci.
Takový je plán. Ráno dostanete svoje výsledky,
potom přijdete za mnou a povíte, co chcete.
A: Odvezu vás na letiště a poletíte přímo domů.
Anebo B: zvládneme tu druhou věc.
Druhou Věc..
Hej.
Příjďte za mnou o 9:00.
Po oběde nasednete do letadla bohatší o 100 litrů.
Je to na vás. Uvidíme se zítra.
Takže? Jaký si měl večer?
Docela zajímavý.
-A jak si to zahrál? -Ušima.
Aspoň doufám.
Pěkný...
rovnoměrný rytmus?
Nehrál jsem to celé.
Ne.
Proč ne?
Otoč se a povím ti to.
Ani omylem! Chci to vědět teď.
Otoč se a já ti to povím.
Šlo to s ní lehce?
Otoč se a já ti to povím.
Pověz mi to teď..
Mám tady výsledek vašich testů. A nezdá se, že nám povědí něco nového.
Po loňské transplantaci kostní dřeně, nastalo mírné zlepšení.
A před dvěmi měsíci přešlo do chronické fáze.
Tyto testy ukazují jen to, co myslím že už víte.
Vaše situace je naneštěstí vážná. Takže...
co ode mně chcete?
-Budoucnost. -To vám dát nemůžu.
Ta, obávám se, není v mojí zprávě.
-Jak dlouho se zdržíte v Berlíne? -Ne Dlouho..
-Hodně štěstí. -To bude potřebovat.
-Kolik mi teď dáte? -50 litrů teď, 50 potom.
Kdyby jste byl tak laskavý, spočítejte si to.
-Jak se s tím pracuje? Nikdy jsem to nedělal. -Našroubuješ to na hlaveň.
-Takto? -Ano, našroubuj to.
-A kam ho mám střelit? -Jen namiř zbraň a stlač kohoutek.
To je on. Teď nosí ty hrozné brýle se zlatým rámem
a velkou ruskou kožešinovou beranici. Kvůli ní zabili tři medvědy.
Jmenuje se Leopold Belinsky, zkurvený Rus.
Před rokem opustil Moskvu. A usadil se v Berlíně.
Ze svých klubů řídí prostitutky a prodej drog.
Prostitutky jsou stále mladší a drogy stále tvrdší.
Ten sráč je úplné zmagořený.
Zastřelíš ho a slušní lidi tě budou nazývat světcem.
Sám, jednou týdně, přesný jak hodinky, navštěvuje Zoo.
Pokaždé končí v oddělení hmyzu, kde má skutečné přátelé:
chrobáky, hrůzostrašné plazy, slizké potvory, přesně tak jak on sám.
Tam ho najdeš.
Tehdy tam nebude nikdo jiný.
Děcka jsou v škole.
-Promiňte, pane. -To je v pořádku. Přišel jsem si jen po věci.
Ne, zůstaňte. Já odcházím.
Prosím?
Ahoj, Tommy! Hádej, co je nové?
Tvůj blbec, splnil úlohu.
Jonathan?
Ahoj.
-Čekala jsem tě až ráno. -Vždyť je ráno..
Je tak super být zpátky.
Je nádherný.
To si nemůžeme dovolit.
Jak bylo? Co říkal?
-Kdo říkal co? -Ten specialista?
Aha, on...
No... říkal...
Že se nic nezměnilo.
Není to horší!
Ahoj!
-Jak se máš? -Výborně, dík. A ty?
Život jde dále.. A našel jsem něco na toaletě na přízemí.
-Serah říkala, že si se ukázal. -Ano, chyběl si nám.
-Říkala, že si jel do... Berlína? -Ano.
-Výnosný výlet? -Zajímavý..
Kam by si je dal? Do chodby?
Pěkné!
-Velmi pěkné! -To Doufám..
Matthew, dojedl si? Musím jít do práce.
Velcí chlapi snědí i cereálie.
Ne.
-Dobře. -Kdo to byl?
-Omyl? -Co, znovu?
Ne, ne. Víc.
Jak se máš? Ne, víc.
-Chceš něco k jídlu? -Ne, dík. -Víc!
Jak se cítíš?
-Chci jen to, co mi dlužíš. -Je to kurva skvělé!
Můžu prosím dostat zbytek svých peněz?
-Děkuji. -Nemáš za co.. Chtěl by si víc?
-Víc čeho? -Víc, o čem sníš. V tom je kráse peněz.
Peníze můžeš rozměnit za co jen chceš.
Poslouchejte, nemůžu...
To co jsem udělal, nemůžu... nemůžu to udělat znovu.
To je ale smůla. Neboť tam je dalších 50 Litrů.. A bude to o mnoho lehčí.
Byl bych rád, kdyby jsme se už neviděli.
V těchto případech problémy začínají, když je práce napůl hotová.
Dokonce i hajzli mají přátelé.. Dokonce i mrtví hajzli.
-O čem to mluvíte? -No, nemůžeš někoho střelit od zad...
bez toho, aby si po sobě uklidil. Ne, pokud si vážíš svého života.
Mého života?
Být tebou, nechodím na žádné rodinné pikniky.
-Kde si byl? -Zavezl jsem auto do servisu.
Neměli odtahovku. Ale nebude to drahá oprava.
Super.
Tak co budeme dělat?
My... koupíme si nové.
-Za co? -Něco...
-jsem ti neříkal. -Já vím.
Ta zdravotnická výzkumná nadace
mi dala pár tisíc dolarů. A odložil jsem si je na horší časy.
Ale musím jít zpět.
-Proč? -Začínají další testy...
s novým lékem. Znovu mi zaplatí.
-Proč si mi to neřekl? -Nechtěl jsem, aby si měla strach.
-Protože je to nebezpečné? -Ne.
Protože to možná nebude fungovat. Ale aspoň budeme mít auto.
Neplatili by tolik, kdyby to nebylo riskantní.
Není to riskantní.. A nebudu tam dlouho..
Nechoď. Nepotřebuji auto.
Ahoj.
Potřebuji s tebou mluvit.. Venku
Kurva!
"Soráč." Prosím, je to krásná píseň.
Haló. Vím, zavolám ti později. Později!
Tady máš.
To je struna.
-Vím, co to je. -Podpis starého Belinskeho.
Když to najdou okolo krku jeho obchodného rivala,
začne se válka mezi Ukrajinci a Rusy a otevře se pole pro mě..
Oprav mě, ale ty chceš, aby Trevanny zaškrtil šéfa ukrajinské mafie
ve vlaku z Berlína do Dusseldorfu tímto kusem dentální nitě?
Ano. Víceméně.
Myslím, že by jsme ho k tomu mohli přemluvit.
Nezvládne to.
-Ne? -Už to jednou zvládl.
-A velmi dobře. -Jednou stačilo.
Já mu to nedovolím.
-Ne? -Ne. Hra skončila.
Hra skončila. Kdo kurva jsi?
Kdo si myslíš, že jsi? Toto není hra, toto je život.
Řekl jsem, ne!
Dobře.